FOTO / Hasdeienii, invitați să își trăiască propria poveste prin lectură
![](https://opiniabuzau.ro/wp-content/smush-webp/2022/11/Hasdeu-lectura-10-640x470.jpg.webp)
Pe de o parte dând viață propriilor cărți, și pe de altă parte recomandând cu generozitate și prietenilor, cunoștințelor și colegilor lecturile, patru adolescente ale Colegiului „B.P. Hasdeu”, au venit în fața colegilor lor cu argumente izvorâte din experiența proprie pentru a-i convinge pe ei și pe toți cei de seama lor să se bucure de frumuseţea literaturii în primul rând, și, apoi, să-i descopere darurile neprețuite făuritoare de destine. Este vorba despre elevele Diana Tănase, Diana Mănică și Iasmina Stoican, toate trei din clasa a XII-a J, cărora li s-a alăturat Ana Simionescu, elevă în clasa XI H, pentru a participa la conferința intitulată „Poezia vieții pleacă de la lectură”, organizată de profesoara de istorie a prestigiosului colegiu buzoian Elena Năstăsoiu, împreună cu invitații săi: directorul al Bibliotecii Județene, Sorin Burlacu, și colega acestuia, Angela Stan, profesorul George Tarara, Tudor Călin Zarojanu, scriitor și prieten al Buzăului, de formație matematician.
Preț de mai bine de o oră, în fața unui amfiteatru plin până la refuz, hasdeienii din cinci clase a XI-a și a XII-a au asistat la un eveniment interesant dedicat lecturii, care a conținut lansare de carte, prezentare de carte, opinii în favoarea lecturii și chiar de câteva concluzii pe care le-a structurat pe loc directoarea adjunctă Anca Florea, care a ascultat cu mult interes alocuțiunile atât ale elevelor, cât și ale invitaților.
„Nu putem trăi fără a citi, pentru că, citind, omul învață să iubească, să ierte, să se dezvolte, să se aprecieze și să trăiască, și nu doar propria viață, ci încă 1.000 de vieți. Citind ne esențializăm, ne dezvoltăm armonios, ne valorizăm mintea, devenim mai creativi, mai motivați și mai inspirați în luarea deciziilor”, a afirmat profesoara Elena Năstăsoiu în deschiderea evenimentului, pe care l-a împărțit în două etape. Prima a fost alocată celor patru eleve, care au susținut cu argumente cauza lecturii, și fiecare a avut o abordare mai mult decât inedită, în timp ce partea a doua a fost rezervată intervențiilor invitaților.
„Batem la porți deschise”
Nici că se putea realiza un eveniment mai potrivit pentru Colegiul Național „B.P. Hasdeu”, aflat la ceas aniversar (155 ani de excelență), decât acesta despre carte, un prieten de nădejde care oferă repere în viață, care face diferența între soartă și destin, care descoperă adevărul, care oferă libertate și care îl face pe cititor, până la urmă, să își trăiască viața în propria poveste. Demersul a fost unul de succes pentru că, remarca în alocuțiunea sa profesorul George Tarara, „batem la porți deschise”. De aceeași părere au fost și reprezentanții Bibliotecii Județene care au prezentat câteva cifre statistice legate de cititori și cărți împrumutate. Ei i-au invitat pe elevi să treacă pragul instituției de cultură cât mai des.
Autoare de carte
Iasmina Stoican este o tânără autoare, despre care OPINIA a povestit recent cum a realizat prima ei carte pentru copii, „Suraj, copilul care a atins soarele”, după ce a discutat și a aflat povestea actorului și scriitorului de etnie romă Sorin Sandu. A venit în fața colegilor cu această carte care îi încurajează pe cititori să își urmeze visul, așa cum și eroul o face. Iasmina a spus colegilor că povestea ei „îl pune în contextul cronologic al copilăriei sale pe Sorin Sandu” și că este o carte care se adresează copiilor, fiind realizată cu foarte multe ilustrații.
Diana Tănase: „Atunci când subliniezi într-o carte, nu subliniezi tu, te subliniază cartea pe tine”
La ce e bun cititul? Profesorul George Tarara a oferit și un posibil răspuns elevilor la întrebarea de ce trebuie să citească: „Nu ne este indiferent și cred că nici vouă nu vă este indiferent în ce lume doriți să trăiți”. În strânsă legătură cu acest răspuns au fost remarcile profesorului Tarara care citându-l pe Martin Heidegger a amintit esența ființării.
Răspunsuri și întrebări a avut și eleva Diana Tănase. „Când am scris acest discurs, m-am gândit la copiii din sală care ascultă o conferință despre cum e bine să citești. De ce este bine să citești?, este întrebarea pe care mi-am pus-o și eu. De ce ar vrea un elev să audă asta? Au fost de atât de multe ori spuse, încât a ajuns să ne plictisească și ideea că e bine să citești. Vă garantez că fiecare dintre voi, dacă urcă pe scenă, va fi capabil să găsească cel puțin trei motive pentru care este bine să citești. Nu este nevoie de noi aici ca să vă spunem este bine să citești datorită lucrului acesta, acesta și acesta. Cititul este legat mai degrabă de voință și de acel motiv intrinsec care te determină să mai dai o pagină; dar nu vorbesc de testul acela pentru care trebuie să citiți o carte, vorbesc despre pasiunea nebună pentru ceva sau despre un domeniu în care e ceva acolo care spune sunt eu în cartea aceia. Atunci când subliniezi într-o carte, nu subliniezi tu, te subliniază cartea pe tine; asta mi s-a părut foarte frumos”, sunt doar câteva dintre ideile pe care le-a împărtășit colegilor împreună cu pasiunea sa despre lectură. Ea a venit în fața lor și cu o carte, „Omul în căutarea sensului vieții”, pe care a recomandat-o spre lectură.
Tot ea a adus în discuție destinul pe care îl croiesc cărțile oamenilor care citesc lansând pentru fiecare întrebarea legată de diferența dintre soartă și destin. „Soarta este acel cumul al lucrurilor pe care noi nu le-am putut alege. Nimeni din sală nu a putut alege cum unde și când se naște, nimeni nu a putut alege contextul în care s-a născut, nu a putut alege familia. Destinul, pe de altă parte, reprezintă suma alegerilor noastre, acele alegeri conștiente pe care le facem zi de zi pentru că în fiecare zi ne putem schimba destinul. Uitați-vă la momentul în care se află fiecare dintre noi , fie că este a XII-a, fie că este a XI-a, la deciziile pe care le avem de luat acum: să dau la Cluj sau la București? Să aplic în afară sau să rămân în țară, să fac facultatea aia pe care și-o doresc părinții sau pe cea pe care mi-o doresc eu, de fapt? Soarta reprezintă suma acelor lucruri pe care noi nu le-am putut alege, pe când destinul reprezintă exact acele lucruri pe care noi le putem alege: bani, iubire, putere, sens al vieții”, a mai spus Diana Tănase.
Puterea exemplului
La rândul ei, eleva Diana Mănică le-a cerut colegilor să-i primească ideile cu inima deschisă și să vadă lucrurile și dintr-o altă perspectivă, știut fiind faptul că în 2022 sunt tineri care mai consideră că este inutil să citești. Și le-a povestit din experiența sa proprie. „De ce aleg eu pentru mine să citesc în fiecare zi, în fiecare seară? Mi se pare cea mai simplă metodă de a învăța în câteva ore ce au învățat unii în sute de ani de zile. Că nu înmagazinezi doar informația ci o experiență și o perspectivă. Literatura mă face să văd dincolo de aparențe. Literatura vă poate atât de mult să înțelegeți lumea din atât de multe perspective. Posibilul devine posibil. Am citit despre atâția oameni care au luptat pentru ideile lor, au luptat ceea ce cred, pentru ceea ce își doresc și pentru viața lor, încât eu nu am de ce să nu lupt pentru a mea și să nu fiu optimistă. Eu cred că va fi bine pentru că am încredere în mine, pentru că literatura mi-a dat încredere în mine și m-aq salvat din multe de vedere în multe momente”, a povestit din experiența sa de viață Diana Mănică.
Tot la puterea exemplului a apelat cumva și scriitorul Tudor Călin Zarojanu. El a povestit despre alegerea sa, care vorbește, de fapt, despre reperele pe care le oferă cartea în viață. „Îți poți schimba destinul, dincolo de lectură, cultură”, le-a spus liceenilor Zarojanu. „Ți-l poți schimba oricând. Eu am făcut Facultatea de Matematică, secția de Informatică, am lucrat 12 ani ca programator prin toate sistemele de calcul care existau atunci, după care am devenit jurnalist”, a spus acesta.
Tudor Călin Zarojanu a venit în fața elevilor cu un exemplu de emisiune pe care a realizat-o la TV, în care se căutau motive pentru lectură. Emisiunea „De ce aș citi”, a povestit acesta, a scos la iveală nu mai puțin de 47 de motive. „Primul motiv pe care l-am evocat în emisiune a fost: ca să mă conving că nu sunt nebun. Fiecare trece în viață prin situații în care îți vine să spui <numai mie mi se întâmplă>. Citind poți descoperi că și alți oameni au trecut prin chestia asta și au supraviețuit cu bine. A avea repere în viață este un lucru fundamental”, a mai spus scriitorul.
Ana Simionescu: „Fiecare carte reprezintă o modalitate de a ne cunoaște propriile defecte”
În fine, eleva Ana Simionescu a venit cu exemplul de viață oferit de o cartea „Tatăl celuilalt copil”, de Parinoush Saniee. „Fiecare carte reprezintă o modalitate de a ne cunoaște propriile defecte, de a ne cunoaște greșelile, de a avea motiv de introspecție și de a încerca să îndreptăm ceea ce poate de-a lungul timpului am greșit”, a afirmat Ana Simionescu.
Ea a analizat câteva aspecte din volumul respectiv, o dramă despre societatea tipică arabă, care scoate la lumină povestea unei familii din clasa de mijloc iraniană, care se comportă așa cum se comportă orice familie tipică arabă, dar care are și unele caracteristici care se regăsesc în fiecare om. „Este povestea unui copil care a ajuns la vârsta de 20 de ani, pictor apreciat pentru operele sale, și care își aduce aminte de trauma pe care a experimentat-o în copilărie din cauza tatălui său; nu este nici vina tatălui, nici a copilului, dar drama rămâne acolo. Fiecare membru din această familie reprezintă un arhietip uman semnificativ nu numai pentru societatea arabă pe care se pune accent în această carte, ci pentru fiecare societate. Avem un tată care consideră că singura îndatorire este cea de a aproviziona familia de a-i oferi mijloacele financiare de a supraviețui și de a o reprezenta în societate. Avem o mamă care își dorește să petreacă timp alături de copiii ei să petreacă timp în viața domestică și totuși este frustrată pentru că nu a putut să aibă ascensiunea pe care și-o dorea în plan profesional și social. Avem un copil de 10, un premiant, care descoperă că singurele sale calități sunt acelea că obține note mari la școală și își dă seama că superioritatea pe cer și-o arogă este cea care l-a îndepărtat și de membrii familiei sale, de colegi și de prieteni. Ne dăm seama că în această poveste banală la prima vedere ne regăsim cu toții: fiecare copil care a fost timorat la un moment dat de ce se întâmpla în jurul lui pentru că nimeni nu l-a ascultat, fiecare adult care a fost convins că face un lucru bun fără să își dea seama, fără să aibă intenție, poate într-un fel sau altul a inhibat copilul respectiv, poate a proiectat pentru el un traseu care nu i se potrivea, avem evenimente care fac ca viața să ia o altă întorsătură. Avem prejudecățile comune care indiferent de contextul istoric, politic, social, cultural, vor fi mereu acolo va trebui să găsim o cale pentru a lupta. Concluzia la care ajung eu este că lectura și sper că și voi alături de mine, cărțile, literatura sunt cele care ne oferă soluțiile tuturor problemelor pe care noi le întâlnim în viața noastră cotidiană. În cărți descoperim ce greșeli facem, ce defecte avem, cum am putea să rezolvăm și să acceptăm cutumele societății și problemele care se nasc din ele”, a exemplificat Ana Simionescu punctele sale de vedere prin prisma personajelor cărții lecturate.
Anca Florea: „Literatura te îmbogățește prin frumusețea drumului pe care îl parcurgi”
Câteva concluzii au fost trase la finalul întâlnirii de directoarea adjunctă a Colegiului Național „B. P. Hasdeu”, Anca Florea, ca un răspuns la ideile lansate pe parcursul întâlnirii de elevi și invitați cărora le-a mulțumit pentru intervențiile pe care le-au avut. „Întâlnirea cu o carte nu este ceva programabil. Uneori poate fi dacă vorbim aici despre listele de lectură, despre care și domnul director vorbea, dar este și acel tip de lectură care nu este programabil, acea carte care îți pică înmână, aceea este soarta dacă o definesc conform colegei voastre, dar e acea carte care e posibil să creeze o soartă. Lectura propusă poate schimba o soartă dar nu atât de mult cât o face lectura care îți pică în mână efectiv. Există lecturi de etapă, dar și lecturi de moment. Literatura nu te îmbogățește prin ceea ce îți livrează – gândesc eu, ci mai degrabă prin frumusețea drumului pe care îl parcurgi”, a spus, printre altele, directoarea Anca Florea.